Vilde prydhaver og insektvenlige bede med hjemmehørende blomster er et koncept, der de seneste år har vundet indpas i mange både små og store haver.
Men også den spiselige del af haven kan gentænkes og udvikles til at blive mere biologisk bæredygtig og med større fokus på biodiversitet. En af de nemme veje er at udvikle dele af eller hele haven til en skovhave.
Ullas skovhave er blevet hendes arbejdsplads, hvor hun tilbyder terapi og arrangementer i det restituerende miljø, skovhaven tilbyder. Foto: Heidi Kirk Nissen
En skovhave er en have med skovlignende træk, hvor træer, buske og lavere planter har en nyttig og ofte spiselig funktion.
Dyrkningen er inspireret af permakultur, og der er fokus på at genopbygge og bevare jorden og det liv, der er i den, så næringsstoffer, mineraler og vand kan indgå i et uforstyrret kredsløb.
Skovhaver kan være meget smukke, og der er frihed til at gøre det i det tempo og omfang, som man selv vælger. Nogle skovhaver er tætplantede, dunkle og frodige som en jungle, andre er mere åbne med planlagte bede og bruges i vidt omfang som en traditionel villahave.
Ulla Nørgaard Karmanns skovhave i Ågård ved Egtved er en nyere skovhave. Ulla tog et skovhavekursus på Svanholm Gods i 2014 og begyndte derefter at anlægge en 2.500 m² stor skovhave ud fra de eksisterende frugttræer og nøddebuske, der allerede voksede i hendes have.
I dette bed vokser blandt andet japansk vinbær, kinesisk mahonie, ribs, surbær, lodden løvefod, stolthenriks gåsefod, lupin og løgkarse. Foto: Heidi Kirk Nissen
Skovhavens overordnende form er en halvcirkel, der er åben mod syd og med en nåleskov, der lukker af og giver læ mod nord. Bedene i skovhaven er udformet i organiske former med plads til, at de kan udvides med tiden, uden at planterne kommer i karambolage med hinanden.
Endnu er der slået græs mellem skovhavens bede, men efterhånden som bedene vokser, svinder græsarealet ind. Det er tanken, at der til sidst kun skal være stier mellem de enkelte bede. I den lysåbne sydlige del af skovhaven er der græs på stierne. I den nordlige mere skyggefulde del er stierne anlagt med trædesten og kvas.
I Ullas skovhave blev der ved etableringen af bedene omkring træerne lagt pap eller ukrudtsdug på det, der før var græs, og gennem huller blev der plantet forskellige spiselige buske og træer. Efter et år var pappet forsvundet, og var der ukrudtsdug, blev det fjernet.
I den nu græsfrie jord blev der plantet flerårige urter og bunddækkeplanter med 10–15 cm’s afstand omkring træerne og mellem de nu veletablerede buske. Mellem planterne blev der lagt jorddække af grov grenkompost. Hvor der ikke var bunddækkeplanter nok, blev der igen lagt pap eller ukrudtsdug på jorden, som efterfølgende blev skjult under samme grove kompost.
Under ukrudtsdugen er jorden helt bar efter et år, så det er nemt for de nyplantede bunddækkeplanter at komme i god vækst. Foto: Heidi Kirk Nissen
Plantevalget i de enkelte bede blev sammensat i forhold til jordbunden, der går lige fra sandet til leret, krav til lys og skygge, højde og bredde, nytteegenskaber, udseende og smag. I hvert bed er der bærbuske, flerårige urter, mindst én kvælstoffikserende plante og ofte kun én slags bunddække.
Bedene ligger spredt, så der er mindst 1,5 m mellem de udvoksede trækroner, og der er bevidst skabt sollommer flere steder i skovhaven, ligesom nogle træer og buske stammes op for at give mere lys til de underliggende planter.
Indenfor skovhaveterminologien arbejder man med syv lag i skoven, men Ulla har valgt at arbejde med fire: kronlaget, busklaget, urtelaget og bunddækket.
Kronlaget er havens øverste lag. Her er mange frugttræer af gamle sorter af æble, pære og blomme, kirsebær, kræge, europæisk mispel, bærmispel, sneklokketræ, morbær og spisekastanje samt forskellige røn og hassel. Men der er også plads til mere eksotiske træer som fersken, abrikos, figen, kakifrugt og magnolia, hvis blomster kan spises i den tidlige sommer, og kinesisk mahogni, hvis blade bruges dampede om foråret.
Krybende klokke gror under pæretræet af den gamle sort ‘Giffard’. Den udgør et kønt bunddække, der både er spiseligt og tiltrækker bier og andre bestøvere. Foto: Heidi Kirk Nissen
Skovhavens mest populære træ er småbladet lind, hvis blade bruges som salat, fra det springer ud sidst i april eller først i maj til sidst i juni, hvor bladene bliver for store og grove. Herefter erstattes de af nogle af de mange flerårige salater, der er vokset frem på det tidspunkt. Til gengæld skygger og suger lindetræet meget vand, så underskoven her er ikke lige så tæt som under nogle af de mere lysåbne træer.
I busklaget vokser mange bærbuske, der er plantet under forskellige lysforhold, så modningen af bærrene og sæsonen strækkes. Honningbær er det tidligste bær, da blomsterne tåler lidt frost. Ribs og surbær vokser godt selv under skyggetætte træer, og hindbærrene står i udkanten af den tilstødende skov, hvorfra de får lov at brede sig naturligt ind i skovmiljøet.
Solbær, stikkelsbær og gojibær står mere solrigt, og blåbærbuskene er plantet på de nedbrudte rester af en gammel bøgetræsrod, hvor jorden er mere sur end i resten af haven. Slyngplanter som humle, spinatranke og stikkelsbærkiwi indgår som en del af busklaget.
Mynten under æbletræet modvirker æbleviklerlarver. Foto: Heidi Kirk Nissen
Urtelaget består af spiselige planter, gerne gamle sorter. Her vokser flerårig kål, vild rucola, bronzefennikel, stolthenriks gåsefod, takkeklap, asparges, lodden løvefod og sankthansurt samt løgplanter som prærieløg, ramsløg og etageløg og de kønne dagliljer, moskuskatost og anisisop.
Bunddækkeplanterne i havens nederste lag er næsten alle spiselige. Her høstes bær fra de almindelige jordbær og skovjordbær og blade og blomster fra krydderurter som mynte, timian, korsknap, bibernelle, citronmelisse og merian.
Her er et bed med stikkelsbær-, ribs- og solbærbuske, som de højeste planter, hvorunder der gror bl.a. strandkarse, vinterportulak og mynte. Foto: Heidi Kirk Nissen
Bunddækkeplanterne og de grene og sten, der er placeret mellem dem, udgør også habitater for nyttige rovinsekter og andre dyr, der er med til at holde skadedyrsbestanden nede. Skadedyrstrykket i haven er generelt lavt, hvilket Ulla tilskriver den store variation af planter i flere lag.
Lagene fletter sig naturligt sammen og skaber et væld af levesteder til forskellige dyrearter. Det giver en sammenhængende fødekæde, hvor der ikke pludselig opstår store udsving i havens naturlige balance.
Det største arbejde ligger ved anlæggelsen af skovhaven, men som årene går, og haven vokser sig tættere og mere frodig, bliver arbejdsbyrden mindre og mindre.
En skovhave er nem at passe i den forstand, at der ikke skal vandes, luges, gødes og pusles om planterne i samme grad, som hvis de var placeret i et prydbed eller køkkenhavebed uden hensyn til specielle krav til voksested og med bar jord mellem de enkelte planter.
Når man arbejder med flerårige planter, oplever man heller ikke de samme spidsbelastningsperioder og deadlines som i en køkkenhave med enårige afgrøder, hvor timing er særligt vigtig.
Men en skovhave er ikke en arbejdsfri have. Nogle gange trives en plante ikke, og så skal den flyttes. Der skal også stadig plantes nyt, beskæres, luges og vandes nyplantede og planter med højtliggende rødder som eksempelvis jordbær. Men vandingen begrænses i høj grad af de dybe og veletablerede rødder og både det grønne og det brune jorddække.
Bedene luges kun to gange årligt: Én gang i det tidlige forår og igen i sensommeren. Derudover fjernes selvsåede træer og dominerende og invasive planter løbende.
Én gang om foråret stikkes kanterne omkring bedene. I samme omgang udvides mange af dem, efterhånden som bunddækkeplanterne breder sig. Foto: Heidi Kirk Nissen
Der frigives naturligt kvælstof fra de kvælstoffikserende planter som sibirisk ærtebusk, blåbælg, gråel og sølvblad, og der kommer næring og humusopbygning fra gren- og kvaskomposten. Kvaskomposten er det nederste lag af et hundrede meter langt kvashegn, der ligger op ad skovhaven. Når kvaset er 3–4 år gammelt, trædes det kompakt, og den nederste del skrabes ud og fordeles som brunt jorddække i skovhavens bede.
Jorddækket er et væsentligt element i skovhavedyrkningen. En uforstyrret jord giver optimale betingelser for en levende jord, der igen fører til sunde planter og en have i naturlig balance. Det er noget, Ulla også har erfaret på de knap 10 år, der er gået, siden hun begyndte at skabe skovhaven.
Jorden er blevet mere humusholdig og næringsrig, planterne trives, skadedyrsangrebene er blevet mindre, og dyrelivet er generelt blevet større og mere forskelligartet, efter at der er kommet en større diversitet i havens udformning, lysforhold og planter. Derfor fortsætter hun også med at flytte og formere planter, plante nyt og udvide bedene, så skovhaven med tiden bliver en balanceret – men aldrig færdig – blanding af en frodig, levende skov og en smuk, spiselig have.
Planter til kronlaget
Abrikos, Prunus armenica
Blomme, Prunus domestica ‘Anna Späth’
Bærmispel, Amelanchier alnifolia
Carolinsk sneklokketræ, Halesia carolina
Fersken, Prunus persica ‘Frost’
Figen, Ficus carica ‘Brown Turkey’
Gråel, Alnus incna
Hassel, Corylus avellana ‘Lambert’s Filbert’
Hjertenød, Juglans ailantifolia cordiformis ‘Kalmar’
Kakifrugt, Diospyros kaki
Kastanje, ægte, Castanea sativa
Kinesisk mahogni, Toona sinensis
Kirsebær, Prunus avium ‘Büttners Rote’
Kirsebærkornel, Cornus mas
Koreakornel, Cornus kousa
Kræge, Prunus domestica insititia
Magnolia, Magnolia × soulangeana
Mirabel, Prunus domestica syriaca ‘Magda Jensen’
Mispel, Mespilus germanica
Morbær, sort, Morus nigra
Pære, Pyrus communis ‘Conference’ og ‘Giffard’
Pærekvæde, Cydonia oblonga ssp. pyriformis
Sibirisk ærtetræ, Caragana arborescens
Småbladet lind, Tilia cordata
Storfrugtet tjørn, Crataegus schraderiana
Valnød, Juglans regia ‘Geisenheim 26’
Æble, Malus domestica ‘Rød Ananas’
Planter til busklaget
Blåbælg, Decaisnea fargesii
Blåbær, storfrugtet, Vaccinium corymbosum ‘Blue Crop’
Gojibær/alm. bukketorn, Lycium barbarum
Havtorn, Hippophaë rhamnoides ‘Frugana’
Hindbær, Rubus idaeus ‘Heritage’
Honningbær/blåfrugtet gedeblad, Lonicera caerulea ‘Kamtschatica’
Hyld, rødbladet, Sambucus nigra ‘Black Lace’
Ribs, Ribes rubrum ‘Rovada’
Sichuanpeber, Zanthoxylum piperitum
Skærmsølvblad, Elaeagnus umbellata
Solbær, Ribes nigrum ‘Titania’
Stikkelsbær, rød, Ribes uva-crispa ‘Hinnomäki’
Strandoliven/sølvblad, Elaeagnus Ebbingei
Surbær, Aronia melanocarpa ‘Aron’
Syrisk rose, Hibiscus syriacus ‘Oiseau Bleu’
Vinbrombær, Rubus phoenicolasius
Planter til urtelaget
Anisisop, Agastache Foeniculum ‘Blue Fortune’
Asparges, Asparagus ‘Guelph Millenium’
Bronzefennikel, Foeniculum vulgare
Daglilje, Hemerocallis fulva ‘Kwanso’
Dughosta, Hosta sieboldiana ‘Elegans’
Grønkål, flerårig, Brassica ssp. ‘Chou Daubenton’
Havesyre, Rumex rugosus
Jordbærrabarber, Rheum rhabarbarum ‘Fulton’s Strawberry Surprise’
Kåltidsel, Cirsium oleraceum
Lægekulsukker, Symphytum officinale
Peberrod, Armoracia rusticana
Prærieløg, Allium cernuum ‘Pink Giant’
Ramsløg, Allium ursinum
Rosenkatost, Malva alcea
Rucola, vild, Diplotaxis tenuifolia
Røllike, Achillea millefolium ‘Alba’
Sankthansurt, Sedum telephium ‘Herbstfreude’
Stolthenriks gåsefod, Chenopodium bonus-henricus
Strandkarse, Lepidium latifolium
Strandkål, Crambe maritima
Strudsvinge (bregne), Matteuccia struthiopteris
Sødskærm, glatbladet, Myrrhis odorata
Takkeklap, Bunias orientalis
Planter til bunddækket
Bibernelle, Sanguisorba minor
Citronmelisse, Melissa officinalis
Jordbær, Fragaria ‘Senga Sengana’
Korsknap, Glechoma hederacea
Krybeklokke, Campanula portenschlagiana
Lodden løvefod, Alchemilla mollis
Martsviol, Viola odorata
Merian, Origanum vulgare
Mynte, grøn, Mentha spicata
Salvie, rødbladet, Salvia officinalis var. purpurascens
Skovjordbær, Fragaria vesca
Timian, Thymus
Slyngplanter
Akebia, femfingret, Akebia quinata
Humle, Humulus lupulus
Schisandra/magnoliavin, Schisandra chinensis
Spinatranke, Hablitzia tamnoides
Stikkelsbærkiwi, Actinidia arguta ‘Issai’
Vin, Vitis ‘Don Muscat’
Et-toårige planter, der sår sig selv i hele skovhaven
Løgkarse, Alliaria petiolata
Sibirisk vinterportulak, Montia sibirica
Vinterkarse, Barbarea vulgaris
Vårsalat, Valerianella locusta
Under det store kirsebærtræ vokser blandt andet bronzefennikel og blåbælg i et bunddække af skovjordbær. En enkelt høne er stukket af fra den mobile hønsegård og nyder friheden. Foto: Heidi Kirk Nissen
En god proteinplante er sibirisk ærtebusk, der også fungerer som selvfodrende hønsegård, når bælgene åbner sig hen på sommeren, og de modne frø falder til jorden til hønsenes store fornøjelse. Foto: Heidi Kirk Nissen
Under det store kirsebærtræ vokser blandt andet bronzefennikel og blåbælg i et bunddække af skovjordbær. En enkelt høne er stukket af fra den mobile hønsegård og nyder friheden. I et skyggebed under en stor magnolia vokser sødskærm, dagliljer, den bedst smagende hosta ‘Elegans’ og den eneste spiselige bregne strudsvinge. Foto: Heidi Kirk Nissen
De citrongule kronblade fra natlys har en behagelig, mild smag. Ulla spiser en stor del af skovhavens blomster for deres gode egenskaber. Hun har bl.a. læst, at mælkesyreindholdet er større i blomster, der besøges af mange bier. Foto: Heidi Kirk Nissen
I et sydvendt bed vokser afgrøder som flerårig kål, strandkål, katost, daglilje, salvie og timian. De store sten, der omkranser bedet, holder både på jorden og afgiver varme om natten efter solskinsdage. Foto: Heidi Kirk Nissen
Stolthenriks gåsefod kaldes også flerårige spinat. Bladene kan bruges som spinat, og de proteinholdige frø kan tilberedes ligesom quinoa. Foto: Heidi Kirk Nissen
Havens mest brugte træ er lindetræet, der også kaldes havens salattræ, fordi Ulla bruger bladene til salat. Foto: Heidi Kirk Nissen
Frøstandene på løgkarse får lov at stå vinteren over, da larver af sommerfuglen Aurora overvintrer i dem. Frøstandene beskytter desuden underliggende planter mod frost, og frøene udgør et tilskud til føden for fuglene i den kolde tid. Foto: Heidi Kirk Nissen
Røllike er den nordiske pendant til rosmarin og kan også bruges i te eller snaps. Foto: Heidi Kirk Nissen
Mellem bunddækkeplanterne er lagt dødt ved og store sten for at øge antallet af levesteder for biller og andre nedbrydere og dermed øge biodiversiteten i haven. Træroden ligger ved et stort nåletræ, hvorunder der gror rabarber, ribs og bibernelle. Foto: Heidi Kirk Nissen
Blåbælg får om efteråret lange, blå bælge med en geléagtig masse indeni. Smagen er henad melon, og den kan spises som dessertfrugt. Foto: Heidi Kirk Nissen
Søg i forhandlerguiden:
Land Højbede og Plantekasser
Søkjærgård Samsø økologiske Skovlandbrug
Byg dit Højbed med eg eller robinietræ
Grøntsager/urter direkte fra drivhuset
Her er du: Forsiden > Køkkenhaven > Anlæg og inspiration > Ullas skovhave – Mad og haveglæde året rundt
Kommentarer
Der er ingen kommentarer til denne tekst. Skriv ny kommentar…